Последните няколко дни бяха изключително позитивни за Оле Гунар Солскяер, въпреки поражението в приятелския мач срещу Куинс Парк Рейнджърс.
Нещата в Манчестър Юнайтед се развиват според желанията на норвежеца и след над година опити, дългоочакваният трансфер на Джейдън Санчо беше завършен срещу 73 млн. паунда.
24 часа по-късно Солскяер подписа нов договор до лятото на 2024 г. и продължава да се радва на твърда подкрепа от ръководството - което вижда в негово лице човека, способен да върне Юнайтед на върха в английския футбол.
Стана ясно и че е договорен още един голям трансфер, този на така необходимото звездно попълнение в защита Рафаел Варан срещу 41 млн. паунда.
Обнадеждаващите новини обаче означават и че се засилва напрежението върху Солскяер да отговори на очакванията още през този сезон.
Защото обещанията за по-добро утре не могат вечно да компенсират липсата на конкретни постижения тук и сега.
Откакто беше назначен на "Олд Трафорд", Оле внесе редица положителни промени, а една от любимите му думи на пресконференциите е "прогрес".
Юнайтед прогресира откъм игра, резултати, качество на състава, класиране във Висшата лига, но идва времето мениджърът да не бъде съден според прогреса, а според титлите и успехите.
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/28/2928/212928/768x432.jpg?_=1604644696)
За двете години и половина на треньорския пост, 48-годишният наставник придвижи тима от шесто до второ място в първенството, достигна четири полуфинала и един финал в Лига Европа, загубен с дузпи от Виляреал през май.
Преди него Жозе Моуриньо остави хаос и негативизъм, но Солскяер коренно промени атмосферата в клуба, преосмисли стила на игра и очерта път на развитие, какъвто липсваше след оттеглянето на сър Алекс Фъргюсън.
Показателно е обаче колко смесени бяха реакциите при вестта за новия договор на Оле, въпреки че всички около Юнайтед би трябвало да са щастливи от случващото се напоследък.
Доста фенове поставят въпроса с какво толкова норвежецът заслужи удължаването на контракта, при положение, че не е спечелил трофей с "червените дяволи".
"Значи Моуриньо печели Лига Европа, Къмюнити Шийлд и Купата на лигата с по-слаб състав от този и бива изритан, а Солскяер първо не печели нищо, после получава невероятни нови играчи, продължава да не печели нищо и е награден с нов договор", гласи една публикация на фен в Twitter, която обобщава настроението на скептиците.
Годините на доминация при Фъргюсън са все по-назад в миналото, а оттогава други треньори като Пеп Гуардиола, Юрген Клоп и Томас Тухел диктуват модата във Висшата лига - но от Юнайтед би трябвало да се очаква поне да е близо до основните си конкуренти и да е в битката за всички трофеи. А второто място би трябвало да е разочарование, а не успех.
В предните години не бяха осигурявани всички желани играчи, което донякъде служеше за оправдание на Солскяер.
През лятото на 2019 г. не се стигна до договорка за Бруно Фернандеш и той пристигна през зимата, докато при Санчо също се наложи Юнайтед да изчака. Недостигът на някои постове се отразяваше.
Затова при слаби резултати феновете насочваха гнева си към изпълнителния директор Ед Удуърд и собствениците от фамилия Глейзър, а не толкова към мениджъра.
Но сега няма съмнение, че Оле получава нужната подкрепа и клубът инвестира сериозно, за да сглоби топ отбор.
Бъдещето на Пол Погба остава неясно и вероятно е нужно още едно попълнение в халфовата линия, но встрани от това, треньорът разполага с всичко необходимо.
Даже вървят слухове за привличането на още един защитник, Жулс Кунде от Севиля, за да се създаде още по-голяма конкуренция в отбрана.
Може би именно това липсваше най-много на Солскяер досега и затова Манчестър Юнайтед не може да спечели трофей от 2017 г. насам. Непостоянната защита отне твърде много точки на тима в сезон, когато атаката функционираше впечатляващо.
Юнайтед вкара 73 гола във Висшата лига, с 10 по-малко от Сити - а да не забравяме, че машината на Гуардиола е една от най-класните, които английският футбол някога е виждал.
Сезон 2020/21 беше невероятен за Сити и в дефанзивен план със само 32 допуснати гола, докато на Юнайтед бяха вкарани 44 - повече, отколкото на Ливърпул, Челси и Арсенал.
Най-вече това беше причината за 12-те точки в крайното класиране между Сити и Юнайтед, една все пак внушителна разлика, въпреки целия прогрес на "червените дяволи".
Солскяер знае, че една подобрена защита ще му позволи да направи и последната крачка, за която вече е време.
Дотук ръководството му помогна с 350 млн. паунда за нови играчи и преизграждането е налице - това вече несъмнено е отборът на Оле.
Наскоро беше привлечен и Ерик Рамзи като треньор по статичните положения и той също изглежда доста добро попълнение, предвид лековато допуснатите голове от стандартни ситуации през миналия сезон.
Когато и Варан пристигне, пъзелът ще добие доста завършен вид. И Солскяер вече няма да убеди никого, ако продължи да говори за преизграждане и за прогрес.
Просто се стигна до етапа, в който важат само победите и трофеите. Този Юнайтед трябва да вдига купи и да се бори до последно за титлата във Висшата лига.
Всичко различно от това ще бъде провал, за който отговорността няма как да бъде на друг, освен на треньора.