Има причина едни от най-красивите и панорамни пътища по света да са и най-опасните. През планински проходи, край стръмни пропасти, над океана или просто нависоко - тези шосета осигуряват най-бързата, но и често единствена връзка през непристъпни и негостоприемни условия.
Не просто шофирането, за някои дори и возенето по тези пътища може да е огромно предизвикателство. Но пък се отплаща с гледки и много адреналин. Особено ако оцелееш, тъй като тези пътища могат буквално да ви убият, а някои от тях са взели стотици животи.
Ето едни от най-опасните и екстремни пътни маршрути, част от които може би наистина е най-добре да гледаме само на снимка:
Атлантическият път, Норвегия
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/96/6796/256796/768x432.jpg?_=1682069096)
Неслучайно този път е наричан инженерното чудо на века - той осигурява директна връзка през част от насеченото от фиорди крайбрежие на Норвегия. Пътят свързва остров Аверьой с континенталната част при Ейде, но най-известната му част е тази, която минава през серия острови над Атлантическия океан.
Това са 8 км открито шосе над водата, които в тихо време изглеждат идилично, но при бурно море са изключително опасни, тъй като вълните заливат пътя или се разбиват в него. Другото характерно е и че части от пътя се издигат над океана на 300 метра под доста сериозен ъгъл.
Магистралата от Съчуан до Тибет, Китай
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/02/6802/256802/768x432.jpg?_=1682069272)
Това е един от най-високите пътища в света - дългата над 2000 км магистрала минава през 14 планини и на места се движи по над 4000-5000 метра над морското равнище.
Самата липса на кислород може да е опасна в най-високите участъци, но това не е всичко. Пътят минава през свлачища и срутища, а най-страшният участък е с 99 остри серпентини, които в рамките на 38 км водят до спускане от 1200 метра към опасен мост.
Части от пътя са толкова рискови, че китайската армия го охранява денонощно.
Пътят към Байбурт, Турция
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/90/6790/256790/768x432.jpg?_=1682067228)
Известен като "Магистралата към ада", той е дълъг 106 км, има 29 серпентини и свързва град Оф край Черно море с град Байбурт на над 2000 метра височина.
Пътят не е обезопасен с перила или мантинели, въпреки че се движи по ръба на дълбоки пропасти. Освен това е в лошо състояние, на места е изключително тесен и 13 от завоите са екстремно остри. Част от пътя дори не е асфалтиран, а покрит с чакъл.
Пътят се ползва от местните хора и категорично е само за изключително опитни шофьори без страх от височини.
Редовно се затваря през зимата, за да се предотвратят падания в урвите.
Пътят на Приказните поляни, Пакистан
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/03/6803/256803/768x432.jpg?_=1682069427)
Отсечката в района Гилгит-Балтистан е само 16 км, всички от които застлани с чакъл, който не позволява добро сцепление. А то е нужно заради огромните пропасти от едната страна на пътя и най-вече по тесните завои, на които едва се разминават две коли. Крайната му част е толкова тясна, че се минава само с колело или пеша. Пътят води към пътеките към осемхилядника Нанга Парбат и е затворен през зимата.
Тук също няма никакви мантинели, което прави преминаването задача само за най-смелите. Пътят е на височина над 3000 метра и с божествени гледки - за тези, на които им стиска да погледнат над пропастта. Тук едно погрешно движение може да е фатално.
Тунелът Гуолян, Китай
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/05/6805/256805/768x432.jpg?_=1682069495)
Той е дълъг само 1 км, но какъв - път през скалите към едноименното село Гуолян. Изграждането му е отнело над 5 години и тонове експлозиви, за да се разчисти място.
Затова и не е ясно колко сигурна е самата конструкция на пътя и най-вече укрепването на скалите около него. Той е над пропаст с височина 600 м, максималната височина на самия път е 5,4 м, а широчината му е 3,5 м. и две коли едва могат да се разминат.
По пътя няма осветление, а за района са характерни кални свлачища и срутвания на скали, както и гъсти мъгли.
От Килар до Панги, Индия
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/93/6793/256793/768x432.jpg?_=1682068846)
Отсечката в Северна Индия е дълга 113 км и се намира в планинския район Киштвар. На нея има стотици смъртни случаи на хора, паднали в пропастта.
Скалите са едни от най-стръмните, като на места пропадането може да е до 2500 метра директно надолу, а мантинели няма. Теренът е нестабилен, скалите се ронят, а във ветровити условия усещането е още по-страховито.
Пътят е правен от хората от околните населени места преди стотици години и не се поддържа. Няма асфалт и на места може да мине само една кола, а допълнителна опасност са калните свлачища и лошата видимост.
Пътят в Северен Юнгас, Боливия
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/06/6806/256806/768x432.jpg?_=1682069604)
Често е наричан най-смъртоносната магистрала на света и се смята, че е отнел поне 200-300 живота на хора, пропадали в пропастите край пътя.
Шосето е дълго 80 км и свързва столицата на Боливия Ла Пас с град Чороико. То е нависоко - стига до 4600 м, тясно - 3,5 м, и е нямало прегради в нито един участък до 2006 г.
Има и друго име - "Пътят на смъртта", а типични за района са дъждове, мъгли и облаци, които намаляват видимостта почти до нула.
За щастие, има изграден алтернативен и по-безопасен път, така че ужасяващата магистрала е основно за туристи и търсачи на силни усещания.
Пътят към Якутск в Сибир, Русия
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/07/6807/256807/768x432.jpg?_=1682069680)
Тук опасностите не идват от височини и пропасти - този път си е отвсякъде обграден с твърда земя. Проблемът са студът и отдалечеността на части от шосето от каквото и да било.
Все пак става дума за регион, където са отчетени най-ниските температури по цял свят, без да броим Антарктида, и термометърът редовно пада по минус 50 и повече градуса.
Всяко закъсване тук може да доведе до бяла смърт, а ледът също не помага за подобряване на пътните условия през зимата. През лятото пък започва да се топи и се превръща в кал, която може да погълне пътя.
Каньонът Скипърс, Нова Зеландия
![](https://static.webcafe.bg/uploads/images/08/6808/256808/768x432.jpg?_=1682069756)
Този път през каньона на река Шотоувър е дълъг 26 км и е направен през XIX век от златотърсачите, които е трябвало да достигат до близките планини. Огромни части от него са без асфалт и през хълмове.
Има остри завои и е изключително тесен. Пътят е толкова опасен, че повечето автомобилни застраховки в Нова Зеландия не покриват инциденти по него.
Шосето има алтернатива и днес се ползва само от ентусиасти.