Работата на ползу роду е тежко, стресово и рисково за здравето занимание. На кмета на градчето Валдобиадене в северния италиански регион Венето - Лучано Фрегонезе - например изобщо не му се е отразила добре.
Или по-конкретно - 10-те години на поста са му донесли цели 40 килограма отгоре и понастоящем градоначалникът тежи цели 130 кг.
Но какво да се прави - Фрегонезе е обичан от съгражданите си и през юни печели трети мандат като кмет с 67% от гласовете. Остава на поста, но е решен да спре да пълнее.
Дори обещава като част от предизборната си кампания да се грижи по-добре за здравето си и да опита да свали килограмите до 90, с които е стартирал първия си мандат.
47-годишният мъж вече изпълнява обещанието си.
Негов приятел предложил съвместни разходки в четвъртък, когато е и приемното време за граждани на общината, и Фрегонезе решил да комбинира двете - срещи с разходка.
Всеки четвъртък вечер кметът се отправя на разходка, разказва местният Corriere del Veneto. Първият път тръгнал от градския площад почти сам. Седмица по-късно с него имало още 45 души. Следващия четвъртък те били вече 103, после стигнали 215, плюс 12 кучета. Възрастта на участниците е от 6 до 70 години.
Преходът е 5,5 км., с около 250 метра изкачване по живописните хълмове в района. Валдобиадене е в центъра на региона край Тревизо, където по кокетните хълмисти склонове се отглежда грозде за просеко.
"Нарекоха ме "дундьо", бяха го написали на една стена. Не се обиждам - след 20 години като администратор това е резултатът", споделя кметът.
Но точно това го кара да започне с разходките.
Достигането до 130 кг., признава градоначалникът пред "Гардиън", е било и въпрос на мързел и заседнал начин на живот, но като кмет не е имал и възможността да спортува и да се движи. "Другият проблем е, че аз се наслаждавам на яденето и пиенето, а тук можеш да ядеш и пиеш добре и не е лесно да следваш диета", пояснява кметът.
![Валдобиадене е място, където се яде и пие добре.](https://static.webcafe.bg/uploads/images/45/8445/278445/768x432.jpg?_=1721905667)
"Хората идват, за да ме подкрепят в постигането на целта и само около 10% използват възможността да ме питат разни неща", казва градоначалникът. Мнозинството искат също да походят и да побъбрят едни с други.
"Мотивиращо е, защото не бих го правил сам - ще е скучно, а аз към прекалено мързелив", призвана Фрегонезе.
Кметът смята, че е напълнял толкова много и заради неправилно хранене - един път на ден, но късно вечер. Не го притеснява как изглежда, а че не се чувства добре, трудно му е да ходи и да диша, колената и гърба го болят.
Правени са му и тестове, при които заради сънната си апнея за 6 часа сън спрял да диша 478 пъти.
Разходките не са леки, но спътниците на кмета са амбициозни.
Дори когато той се умори и иска да ходи по равно, те го окуражават да потегли към хълма и да се катери за по-добър ефект от тренировката.
Фрегонезе открива и позитиви в дългите години на поста. "Да се откажа би донесло повече вреда, отколкото позитиви. Всеки общински проект продължава дълго време и кметът, който го е започнал, трябва да е и този, който го завършва, осведомено и компетентно", пояснява Фрегонезе.
Хората, които придружават кмета, се случва да се възползват и от възможността да се оплачат или поискат нещо.
Една от жените на прехода например се оплаква, че съседката ѝ изхвърля боклука си неправилно. Мъж, който се задъхва по стръмното, настоява за повече улично осветление.
Кметът казва, че ще го има предвид и благодари.
Той е решен да постигне целта си и евентуално в бъдеще дори да тича, вместо да ходи за здраве.